Al final de la legislatura intenten fer-nos dos jugades més: la revisió del Pla General a València i l’obsessió per declarar els bous al carrer bé cultural. Dues matèries diferents, però que tenen quelcom en comú, puix són filles dels mateix pare: el PP. Estem davant de dos jugades fortes pensades i fetes per allò de deixar “atado y bien atado” dos punts importants per a la dreta valenciana. El primer, no ens enganyem, no es tracta d’una simple qüestió local, de la ciutat de València, està en joc el model de desenvolupament urbà; el segon forma part de la guerra declarada pel PP contra la idea de construir un país modern i avançat. Comentem les dues amb més detall.
El cap i casal no és una ciutat aïllada, es troba al centre d’una ampla comarca compartint problemes urbans, medi ambientals, de transport i de molts elements, amb tot un ventall de municipis, es tracta d’una àrea que demanaria una ordenació basada en criteris de sostenibilitat, i d’urbanisme no expansiu. Per això, i per ser un camp d’experiència per a tot el país, allò que es fa a la ciutat de València es projecta a tot el nostre territori. Doncs, el govern de Rita Barberà ha elaborat una Revisió del Pla General d’Ordenació Urbana de 1989 que resulta inacceptable, per això, des del moviment veïnal, els grups de l’oposició i col•lectius d’experts en la matèria, s'ha elevat una protesta contra les previsions de la revisió del pla, remarcant aspectes com la pretensió de continuar l’edificació sobre zones d’horta.
I ja tenim de nou maniobres per declarar els bous al carrers com a bé cultural immaterial. Han passat quatre anys des que l’anterior intent de fer-ho fracassà, recordem com les universitats i el Consell Valencià de Cultura, entre altres instàncies, informaren en contra, per la qual cosa la proposta s’arxivà. La manifestació de Castelló de la Plana de fa pocs dies evidencia que el PP vol a tot preu consolidar aquesta pràctica que desvia la gent dels problemes reals, que dóna solta a sentiments de brutalitat i de pura irracionalitat. Els bous, com la resta d’animals tenen drets, la tortura i el maltractament és permanent als actuals bous al carrer. Com negar el sofriment del animal de forma innecessària? No res més allunyat de la cultura que un espectacle que consisteix en causar dolor als animals.
Si com es preveu a les properes eleccions municipals el PP perd presència als ajuntaments, i possiblement a València, aleshores, els nous gestors es podrien trobar amb situacions complicades tant a les festes, com davant de normes urbanístiques en vigor. Pensem en la situació que es pot donar a pobles on el PP ha basat la festa en les celebracions de bous al carrer. Els nous governants s'hauran d'enfrontar amb les penyes taurines. En quant al tema de l’Horta, si València segueix engolint-la, què faran els altres municipis de la comarca? Cal no baixar la guàrdia, a dos mesos de les urnes caldrà lluitar, oposar-se com hem fet en tantes coses, a tots el nivells, amb mobilització i eines legals.
Vicent Álvarez i Rubio (Xàtiva 1941), llicenciat en Dret per la Universitat de València.