Doncs pot parèixer que no, però per a desgràcia dels #AlaSiciliana sí renaix, molt a poc a poc sí, no sense contradiccions, no sense la responsabilitat d'anar polint els passos. Totes i tots podríem dir que tirem a faltar de menys alguna cosa, igualment que podrem dir que veiem els avanços en altres qüestions.
Principalment, la veritable actualitat política del país no apareix enlloc, el problema que tenim com a país és que no ens reconeixem com tal, tenim encrostada la formula pepera del regionalisme destructor, no vull oblidar que els darrers “governs” “autonòmics” la principal política interna fou l'autodestrucció.
Aquest país per a caminar amb la normalitat que s'observa arreu del món, precisa d'un ens comunicatiu que trasllade els avanços informant i formant la població. Mantenint formada la ciutadania en la crítica i l'autocrítica, devem superar l'estat mental del regionalisme per reclamar el nostre propi govern. Així de cru veiem les coses els i les valencianes, i així de decisius devem respondre. L'actual govern nascut del pacte del botànic, que ja té més d’un any, no em crec massa atrevit si valore positivament el seu balanç deixant com a punt “negre” tot l'afer amb RTVV i TV3, i dic punt negre doncs no es pot crear l'ideari social de subjecte polític sense tindre veu, cara i ulls que explique a la ciutadania la nostra realitat, malgrat que siga molt dura.
Es necessita tindre una ciutadania critica, responsable alhora d'exigir als nostres representants que precisament facen això, que vagen i ens representen! Devem entendre que tenim un autogovern capat per persones que hem votat. Devem recuperar l'amor propi per a reclamar, des de les posicions polítiques on cadascú/na se senten identificats, reclamar un sistema social de molt més elevat nivell de benestar, ser gent exigent, no només amb les administracions, sinó ser responsables de les nostres administracions i fer força per desenrotllar i ampliar la capacitat d'influència d'aquestes administracions en la política. Guanyar l'autoestima, devem recuperar l'orgull de ser País Valencià i alçar la veu per nostres drets, superar els temors, tornar-nos persones valentes i apostar clarament pel futur, per dignitat pròpia i de les generacions venidores. El valencianisme precisa regeneració social i la participació ciutadana en l'actual situació critica en l'àmbit institucional, donat el baix nivell d'autogovern i sobretot de recursos i deutes heretades, És bàsica esta regeneració i major participació, som totes i tots el que devem passar factura a la classe política, no només alhora de votar, si no cada dia reclamant que porten a terme això pel qual els hem votat.
Aquestes darreres eleccions segurament ens a tornat a situar al veritable lloc on estem, tota la desfeta venguda i per vindre pareix que mes que factura ens passa albarans. No decaiguem, que cap valencià o valenciana ben parida abaixe els braços. Aquells/es que els correspon deuran fer les lectures oportunes i continuar treballant per avançar en el camí, ningú és va dir que seria fàcil.
Oriol Artero: membre de la Plataforma pel Dret a Decidir, PDaD
Twitter: @artero_oriol