Tenim davant nostre una feixuga campanya permanent, de conscienciació nacional i social, i de combat democràtic, per tal de consolidar tot el que s’ha fet fins ara i poder avançar de debò. . Quan parlo de campanya permanent m’estic referint al fet que ja s’ha recorregut molt de camí, ja s’han cremat moltes etapes, ja s’ha iniciat una autèntica metamorfosi – social i nacional- del nostre estimat país català, però que encara ens manca molt de trajecte; és a dir, que entre la retòrica i la èpica , cal posar l’accent en la realitat pura i dura; cal començar a plantejar, d’una forma molt concreta, els punts primordials de tot el procés d’alliberament nacional ( amb una perspectiva de construir un país millor , més just i molt més sostenibles ). La campanya permanent és una necessitat vital; cal un impuls molt contundent, per tal de superar encara certes forces i interessos reaccionaris, que tenen uns esquemes mentals del “tardofranquisme malgirbat”, els quals pretenen enverinar-ho tot. L’objectiu diàfan és impulsar un discurs clar. Cal expandir la idea que la sobirania plena, la independència dintre de la interdependència europea, és la única solució per a la modernització autèntica, que faci sortir de l’atzucac la nostra, actualment malmesa i discriminada, estimada nació catalana . Pensem que encara no tenim res guanyat.
Encara no tenim res guanyat
|
- Publicitat -
Publicitat